- Alt i orden? - Ja, ja. Bare rolig.
Der skete ikke noget?
Hav det rart i L.A.
- Hvorfor skal alt dreje sig om dig? - Det gør det ikke.
- Nørden var sarkastisk. Det ved du. - Sådan opfattede jeg det ikke.
Pis. Hvad med spydigheden om ansigtsløftningen?
Hvad skal jeg gøre? Vi samarbejder! Og du tager fint vare på dit eget.
Sidst jeg kiggede, gik du i seng med mig.
Så medmindre du vil bolle ham, vil jeg foreslå...
Hvor finder jeg en bus til lufthavnen?
Lige derhenne.
- Hvorhen? - North Spring Street 312.
Udskrifterne skal være klar kl. 7. Okay?
Vent lige. Kør ad Sepulveda, Slauson til La Brea og sekseren til centrum.
Og så? Jeg arbejder også i aften. Så spar på tårerne.
- 105 til 110 er hurtigere. - Hvad?
- Ad 105 og 110 går det hurtigere. - 110 fører til en p-plads ved USC.
Men i La Brea nord for Santa Monica er der prop.
På 110 nord for 10'eren kører folk til Pasadena, og de kører langsomt.
Javist, men jeg kører fra på Grand, og så...
Hvis du hellere vil køre ad sidegaderne, gør vi det.
Er det et væddemål? Hvis du nu tager fejl?
Det tror jeg ikke, jeg gør, men i givet fald er turen gratis.
Det er da en aftale.
- Sig det bare. Sig det. - Jeg var heldig med lysene.
Vel var du ej. Du havde ret. Jeg tog fejl...
Max.
- Gider du skrue op? - Kan du lide klassikerne?
- Jeg spillede i gymnasiet. - I træblæserne.
Nej. Jeg har ikke lunger til blæseinstrumenter.
Det skulle man ellers tro, sådan som du talte i mobil.
Havde du hørt på mig, sad vi fast nu, og du kunne have tjent $5 mere.
Behold du dem og køb noget særligt. Gå amok.
Det betyder altså ikke så meget. Det gør det ikke.
Hvor mange chauffører skændes med kunderne om at spare?
Vi var to, men jeg måtte skyde den anden. Jeg ynder ikke konkurrence.
- Er du stolt af at være dygtig? - Det her? Det er bare deltids.
Det er til at betale regningerne med. Men jeg vil være den bedste.
Det er så en anden historie.
- Hvad? - At få skik på nogle ting.
Såsom? Fortæl!
Jeg er ved at starte et limousinefirma.
Det skal være som en luksusø på hjul.
Når man når lufthavnen, vil man ikke ud af den.
Så jeg gør det her for at skaffe bilerne, medarbejdere og kunder.
Hvordan er det at være advokat?
- Er du synsk? - Lidt.
Den mørke dragt. Elegant, ikke prangende, altså ikke reklame.
Og så en hundedyr mappe. Og tasken. En Bottega.
Hvis en mand sætter sig ind med et sværd, er han nok sushikok.
Du er som Clarence Darrow.
Ikke helt. Han er forsvarsadvokat. Jeg er anklager.
Stor sag?
- Det gik hurtigt. - Klart. Men du svarede aldrig.
Synes du om det, du laver?
Bare ikke lige i dag.
Jo. Jeg kan ikke komme i gang hurtigt nok.
Jeg elsker at stå i retssalen.
Men samtidig får jeg den her trykkende fornemmelse aftenen før.
Hvordan trykkende?
Jeg tror, jeg taber. Sagen er håbløs. Min fremlæggelse er ringe.
Folk opdager, at jeg ikke ved, hvad jeg gør, og har spillet et spil.
Jeg repræsenterer justitsministeriet, og min åbningstale er en ren fuser.
Og nævningene griner ad mig.
Så græder jeg. Jeg kaster ikke op.
Det gør mange, men jeg har en stærk mave.
Så tager jeg mig sammen, skriver min åbningstale om,
og bearbejder min fremlæggelse. Og det gør jeg resten af natten.
Og så om morgenen, når det går i gang, har jeg det fint.
- Du trænger til ferie. - Det havde jeg på motorvejen.
Ikke i taxien. Du trænger til at blive rettet op, finde harmonien...
- Hvornår holdt du sidst fri? - Jeg holder fri flere gange dagligt.
På mit yndlingssted.
Maldiverne.
Mit private tilflugtssted. Bliver det for broget tager jeg fem minutter.
Så tager jeg dertil og koncentrerer mig om absolut ingenting.
- Her. - Det kan jeg ikke.
Tag det. Du har langt mere brug for det. Og det hjælper garanteret.
Tak, Max.
Bare klø på.
Hvis du en dag vil have undersøgt en af storkoncernerne
eller skal forhandle taxibestalling.
Hov, hov! Undskyld, kom bare.
Jeg hørte dig ikke. Kom. Du kan godt køre med.
- Hvorhen? - South Union Street 1039.
- Hvor længe varer det? - Syv minutter.
Syv. Ikke otte, ikke seks.
2 minutter til Normandie, 3 til Venice, 1 over Union og 1 i reserve.
Må jeg tage tid? Kører jeg gratis, hvis du tager fejl?
- Den gratis tur er røget. - Hvem til?
- En pige. - Lavede I en aftale?
- Er det din første tur til L.A? - Nej.
Når jeg er her, kan jeg ikke komme væk hurtigt nok.
Her er for usammenhængende. Kan du lide byen?
- Den er mit hjem. - 17 millioner.
Verdens femtestørste økonomi, og ingen kender hinanden.
Jeg læste om en, der steg på toget og døde.
I seks timer kører han rundt, før nogen ænser liget,
som folk placerer sig ved siden af. Ingen bemærker det.
- Sikke en ren taxa. Er det din? - Jeg deler den med dagchaufføren.
- Du foretrækker natten? - Mindre stress, bedre drikkepenge.
- Hvordan med sociale goder? - Det er ikke den slags job.
Det er ikke længerevarende, men midlertidigt, mens jeg ordner noget.
- Hvor længe har du kørt? - 12 år.
Hvad er det, du får ordnet?
Ikke noget, jeg vil snakke om. Bare nogle planer.
- Ikke for at være uvenlig... - Helt i orden.
Du er en af dem, der handler i stedet for at snakke. Godt nok.
- Syv minutter. Du er dæleme god. - Jeg var heldig med lysene.
Ja, du ved vel, hvornår de skifter.
Jeg er her for at afslutte en ejendomshandel.
Jeg skal fem steder. Have underskrifter og besøge venner.
Så flyver jeg i morgen tidlig kl. 6. Kan du ikke køre mig rundt?
Bilen må ikke lejes ud ifølge reglerne.
Du får ikke løn under sygdom. Hvad tjener du på en vagt?
- Hvor meget? - 350-400.
Jeg betaler 600.
Plus 100, hvis jeg når i lufthavnen uden at skulle løbe efter flyet.
- Jeg ved ikke rigtigt, du. - Jo, du gør.
- 600... - Her er de 300. Hvad hedder du?
- Max. - Jeg hedder Vincent.
- Men jeg kan ikke holde her. - Vi mødes i gyden omme bagved.
Bestemt ikke herfra.
Lad os så se.
Åh, nej. Pis!
Hvad fanden?
Fanden stå i det!
Er du okay? Pis. Fandens også.
Han... Han faldt ned i taxaen. Han faldt fandeme ned i taxaen.
- Jeg tror, han er død. - Godt gættet.
- Har du dræbt ham? - Nej, det har kuglerne og faldet.
Sådan noget lort, mand.
Der er rødt lys, Max.
- Tag hænderne ned. - Okay, okay.
- Åbn bagagerummet. - Hvad?
Åbn bagagerummet.
Kom nu, mand. Hvad vil du gøre?
Jeg kan ikke efterlade ham her, og det sviner på forsædet.
- For fanden da... - Det er bare et lig. Tag hænderne.
- Det kan jeg ikke. - Så tag håndledene.
- Har du fat? - Han spjætter sgu.
Det er godt nok.
- Så kører vi. - Kan du ikke bare tage taxaen?
De aner alligevel aldrig, hvem der kører vognene.
- Så bare tag den. - Så lover du at holde tæt, ikke?
Jo, jo. Det lover jeg.
Skrid ind i bilen. Ind med dig.
Ramone?
Ramone!
Pis.
- Vagthavende. - Det er narkobetjent Fanning.
Send to vogne og en nattevagt til South Union 1039.
- Her er sket en forbrydelse. - Modtaget. South Union 1039.
- Hvad laver du? - Rydder op.
Lady Macbeth, vi sidder her og der er grønt. Lad sæderne være.
Narhoved!
Du har ikke mere byens reneste taxa. Lær at leve med det og kør.
- Kender du Fountain 7565? - West Hollywood.
- Hvor lang tid tager det? - 17 minutter, vel.
- Hvorfor? Nej, nej, du. - Jeg sagde, vi skulle flere steder.
- Besøge nogle venner, sagde du. - De er vel også nogens venner.
Hvis du kører mig rundt, overlever du måske og tjener 700 dask.
Jeg kan ikke køre dig rundt for at dræbe folk.
- Det er ikke min opgave. - I aften er det.
Jeg mener det faktisk.
Jeg kan ikke klare det her.
Så, så. Du er stresset. Og det kan jeg godt forstå.
Bare træk vejret og bevar roen.
- Trækker du vejret? - Ja.
Du skulle bare køre for mig i aften,
men el gordo gik hen til vinduet og tog det store spring.
Så nu er det plan B. Trækker du stadig vejret?
Nu må vi tilpasse os miljøet. Darwin. Sådan kan det gå. "I Ching".
- Du smed en mand ud af vinduet. - Nej. Han faldt.
- Hvad havde han gjort dig? - Hvad?
- Hvad havde han gjort dig? - Ikke noget. Kendte ikke manden.
- Og så myrder du ham bare. - Myrder man kun folk, man kender?
Der er 6 mia. mennesker på jorden, og så skaber du dig pga. én.
- Hvem var han? - Kan det ikke være lige meget?
- Har du ikke hørt om Rwanda? - Jo.
Der blev titusinder dræbt før solnedgang.
Det var lige så slemt som i Nagasaki og Hiroshima.
Er du så med i Amnesty International, Oxfam eller Greenpeace?
Næh. Jeg nakker én Angeleno, og så knalder du helt ud.
- Jeg kender ikke nogen Rwandere. - Du kender heller ikke ham bagi.
Hvis det er nogen trøst, så var han kriminel.
- Agerer du bare skraldemand? - Ja, noget i den retning.
- Kør ind til siden. - Pis.
- Få dem til at skride. - Hvordan?
Du er taxachauffør. Tal dig fra bøden.
- Du må ikke gøre noget. - Så sørg for, jeg kan undgå det.
Det er for meget. Jeg skal nok snakke med dem.
Han er nok gift. Den anden har børn. Og konen er nok gravid.
Jeg skal nok klare det. Lige et øjeblik.
Davs. Min makker hjælper dig derovre.
- Kørekort, registreringsattest? - Ja.
- Er din forrude lige smadret? - Ja, hr. betjent.
- Har I haft madkamp herinde? - Ja, det roder lidt. Jeg ordner det.
- Er det blod, du har på forruden? - Ja.
- Jeg påkørte et rådyr. - Et rådyr?
- Ja. Det var ovre på... Slauson. - Et South Central-rådyr?
Ja, den løb lige ud foran mig.
- Hvorfor har du stadig en passager? - Han skulle alligevel af på vejen.
Vi er nødt til at konfiskere vognen og lave en liste over dens indhold.
Åbn bagagerummet og stig ud. De må finde en anden taxa, sir.
Jeg skal kun en kilometer længere.
Beklager. Stig ud af vognen.
- Også dig. Kom nu. - Hvis du åbner, ryger de derned.
Det har været en lang aften, og taxacentralen ligger lige heroppe.
Det er min første tur.
Stig ud og åbn bagagerummet. Kom nu.
Stig ud. Også Dem, sir.
Det er Rampart-alarmcentralen. Skud affyret ved 83. og Hoover.
Alle ledige vogne i distrikt 26 kaldes. Skifter.
Så er vi kørt, makker. Modtaget. Vi er på vej.
Kør direkte i garage. Hav en god aften, sir.
Stop her.
Læg hænderne på rattet.
- Hvorfor? - Fordi jeg siger det?
Max? Er du der, din skiderik?
- Hvem er det? - Lenny i omstillingen.
Jeg ved, du er der. Svar nu, for fanden.
- Hvad, hvis du ikke gør det? - Han bliver ved at kalde op.
Du kvajer dig ikke.
- Hva' så, Lenny? - Politiet har ringet.
De ville vide, om din vogn var kommet hjem.
- Og? - De sagde, du havde smadret den.
Nej, jeg blev påkørt.
Jeg er ligeglad. Du kommer til at betale.
Det var et uheld. Du kan ikke holdes ansvarlig.
- Jeg kan ikke holdes ansvarlig. - Det bliver fandeme af egen lomme.
- Sig, at han kan rende dig. - Nej. Det er min chef.
- Jeg har brug for jobbet. - Vel har du ej.
Er du der? Jeg taler til dig. Max?
- Han betaler ikke en skid. - Hvem fanden er du?
Riccardo, statsadvokatsekretær. Jeg melder dig til myndighederne.
- Slap nu lige af. - Du afpresser en arbejdende mand.
Du ved sgu udmærket godt, at din forsikring dækker skaderne.
- Hvad er du ude på, din pik? - Jeg ville bare...
Sig det til ham. Sig til ham, han er et dumt svin.
Du er et svin.
Hvis der er noget med ham, kan han få sin taxa op i sin fede røv.
Næste gang der er noget med dig,
kan du få din taxa op i din fede røv.
Pis!
Der gives tilhold i tilfælde med mænd, som vil have konen tilbage.
"Giv ham tilhold", siger man altid.
Ja, men tilholdet er ofte bare et stykke papir for chikanøren.
Mr. Clarke, der er kommet en notar.
- Har han vist sine papirer? - Ja.
Så bare send ham op.
Eller skyder dem. Det sker alt for ofte.
- Vi bruger det. - Ja, når de skriver og ringer.
Men hvor ofte er chikanøren rent faktisk nogen,
som genstanden for hans følelser kender?
Halløj! Jeg sidder i taxaen. Hallo!
Pis. Hernede i gyden!
Pis!
Jepsen. Jeg sidder lige her.
Jeg kan ikke komme ud af taxaen. Mange tak.
Hallo. Jeg skal ud herfra.
- Hvad har du gang i? - Gutten bandt mig.
Han er oppe og lave sindssyge ting.
- Er du bundet fast? - Vi må ringe til politiet.
Hit med din tegnedreng. Jeg mener det sgu!
Kan du ikke se, jeg er bundet til rattet?
Det vil jeg skide på. Jeg pløkker dig.
- Du må ikke skyde. - Så let røven.
Jepsen. Hvad har du ellers herinde? Jackpot!
Fedest.
Hallo, fætter.
- Er det min mappe? - Ja. Vil du have den tilbage?
Hvad med din tegnedreng? Hvad har du ellers til mig?
Hvor er knappen? Under instrumentbrættet?
Trykker du lige på den?
Påkalder du dig opmærksomhed, dør folk uden grund.
- Er du med? - Ja.
Men, hallo... Nyt nyt. Vi er forud for tidsplanen.
- Kan du lide jazz? - Hvad?
- Jazz. Kan du lide jazz? - Ikke særlig godt.
Der er et sted ved Crenshaw, hvor alle de store har spillet.
Dexter Gordon, Charlie Mingus, Chet Baker osv.
Gør dig færdig, så giver jeg en drink.
Hvad hed din stikker? Ramone?
Ramone Ayala. Vi skulle mødes i Bellflower i aftes.
Han dukkede ikke op, så jeg kørte herhen.
- Hvor længe har du haft ham? - Fire måneder. Lille fisk.
Med i et distributionsnetværk med forbindelse til Felix.
Felix Reyes-Torrena? Det er FBI. De vil ikke lade os røre sagen.
Arbejder I for FBI?
Kommer de ind over, tager de bare æren for det hele.
Når min stikker flyver ud af vinduet,
så har han Felix' fingeraftryk på røven, og så er det min sag.
Er der begået drab her? Har du et lig?
- Her er kun knust glas. - Og blod.
Hernede i glasset. Her er mere.
Der er stænk derhenne og her.
- Richard? - Ja, det er mig.
Ramone røg ud gennem det vindue og... splat.
- Glas her kørt over af dæk. - Måske sprang han selv.
Ja, han var deprimeret og sprang på hovedet ned.
Fik det bedre, rejste sig op og fortsatte med sine gøremål.
- Helt ærligt. - Du, Ray. Grib.
- Nyligt affyret? - Lugter stadig af krudt.
Ham overfor, som så fjernsyn, så en taxa holde parkeret her
og to gutter, der gik omkring.
- Signalement? Så han noget? - Så og så. Han har hinkesten.
Der er 4000 taxaer i L.A.
- Har du mere? - Nej.
Godt. Vi fortsætter med at stemme dørklokker.
Kan I huske Bay Area-handlen i Oakland?
En taxachauffør dræbte tre og skød sig selv.
- Han knaldede ud og hvad så? - Kriminalbetjenten åd den ikke.
Chaufføren var hverken straffet eller psykisk syg.
Og han pløkkede tre og begik selvmord.
Betjenten var sikker på, der havde været en anden i taxaen.
Jeg har aldrig forstået jazz.
Det er umelodisk med skæve toner. Overraskende.
- Improviseret, ligesom denne aften. - Som denne aften?
De fleste har om ti år samme job. Alt er uændret.
De lever forsigtigt hele tiden. Også om ti år.
Og du aner ikke, hvor du er om ti minutter. Vel?
- Hvem er det, der spiller trompet? - Daniel. Det er ejeren.
Han er knaldgod. Inviter ham herhen, når han er færdig.
- Jeg må byde ham på en drink. - Det skal jeg nok.
Jeg var 19 år og tjener her.
Jeg tjente ikke en skid, men ville bare være der, hvor musikken var.
Som nu den 22. juli 1964. Hvem tror I træder ind ad døren?
- Miles Davis. - I egen høje person.
Lige ind ad de der døre træder verdens sejeste mand.
Han havde været i studiet hos Columbia og kommer ind ad døren.
Før vi vidste af det, stod han og jammede med bandet.
- Det må have været... - Det var skræmmende.
Gutten var totalt koncentreret. Var i det hele taget skræmmende.
Enhver vidste, at man ikke bare gik hen og talte til Miles Davis.
Han så måske nok afslappet ud, men han var helt væk.
Så går et ungt, smart par hen og vil give ham hånden.
Fyren siger: "Hej, jeg hedder..."
Og Miles sagde: "Skrid, dit narhoved, og tag din latterlige kælling med."
Det var lige Miles.
Sådan var han, når han var fyldt af musikken. Bister.
- Talte du så med ham? - Endnu bedre.
- Jeg spillede i ca. 20 minutter. - Utroligt.
- Hvordan gik det? - Man er et nul i den sammenhæng.
Men han bar mig igennem.
- Hvad sagde han? - Et ord: "Cool".
- Ikke andet? - Det betød "god, men ikke klar".
"Henvend dig, når du er."
- Gjorde du så det? - Nej.
Nej, jeg blev indkaldt og gik andre veje.
Da jeg vendte tilbage til musikken, var løbet kørt.
Men selvom jeg er fra 1945, var det den aften, jeg blev født.
- I dette lokale. - Her er ikke overrendt.
Jazz er ikke det trækplaster, det har været.
Fed historie.
Den må jeg fortælle folkene i Culiacán og Cartagena.
Kender du folkene i Culiacán og Cartagena?
- Det må jeg indrømme. - Jeg syntes lige, du var en fin fyr.
Jeg er også en fin fyr, som har påtaget mig en opgave.
- Lad ham være, Vincent. - Jeg er på arbejde.
Du talte selv om improvisation. Du kan godt lide ham og hans musik.
- Lad os nu spille lidt jazz. - Improvisa... Og det siger du.
Lad mig stille dig et spørgsmål.
- Hvad for et spørgsmål? - Et jazzspørgsmål.
Hvis du svarer rigtigt, får du lov at forsvinde i aften.
Så rejser jeg så langt væk, at jeg lige så godt kunne være død.
Og de mennesker og deres repræsentant her... Felix.
Sig til dem, at jeg beklager.
Jeg kunne ikke andet. Jeg fik straffritagelse.
Det var enten at spille med eller ryge ind igen.
- Og jeg skal ikke ind igen. - Jepsen.
- Kom med det. - Hvor lærte Miles at spille?
- Jeg ved alt om Miles. - Så kom med det.
Konservatoriet. Han kom på konservatoriet, ikke?
Hans far var tandlæge i East St. Louis.
Investerede i landbrug, tjente kassen og sendte Miles på Juilliard.
- New York 1945. - Hold da kæft.
Han gik der under et år og opsøgte så Charlie Parker på 52. Street,
som underviste ham de næste tre år.
- Hallo. - Nej, find en anden taxa.
Lad mig være. Jeg er alligevel din sikkerhed.
Det er alvor.
Du kørte med ham.
Hvis han havde svaret rigtigt, havde du så ladet ham gå?
Det er 102. Max?
- Hvad er der med den gut? - Max?
- Generer du nu min chauffør igen? - Hvem er du?
Ham du talte med sidst.
Max' mor driver mig til vanvid. Lad mig få ham.
Øjeblik. Pas på, hvad du siger.
Din mor ringer hvert tiende minut og spørger, hvorfor du ikke kommer.
- Kommer hvorhen? - Sig, jeg ikke kan i aften.
- Det kan du selv gøre. - Kommer hvorhen?
- Hun ligger på hospitalet. - Besøger du hende hver aften?
Hvis du ikke kommer, begynder folk at lede efter taxaen. Det duer ikke.
Jeg tager dig ikke med hen til min mor.
Tror du, du har noget valg?
To skridt foran og et til venstre.
Blomster?
Det er spildt på hende.
Hun har båret dig i ni måneder.
Folk køber blomster. Køb blomster.
Undskyld. Bare behold resten.
Kan jeg lige komme med?
- Sal? - Femte, tak.
- Har du en god aften? - Mezzo e mezzo. Og du?
Undskyld mig.
Hej, mor.
- Jeg har ringet og ringet. - Jeg blev opholdt af arbejdet.
Hvorfor ringede du ikke? Jeg ligger her og frygter det værste.
- Jeg har blomster med. - Hvorfor?
- For at muntre dig op. - Hvordan?
Ved at bruge penge på noget, der bare visner og dør.
Der kan du se. Jeg har ikke købt dem. Det har han.
Hvem?
Hvorfor sagde du ikke, der var gæster?
Hvad hedder du? Min søn er så uopdragen.
Det går nok, ma'am.
Har du betalt mine blomster? De er smukke.
Nå, Max?
Det er Vincent, mor. Og det er min mor Ida.
- Mig en fornøjelse, mrs. Durocher. - Bare sig Ida.
Jeg var sammen med Max, da han blev ringet op.
- Og så tog du med helt herhen. - Ikke noget problem, ma'am.
Man skal true min søn med en pistol for at få ham til noget.
Du må være en af Max' betydningsfulde kunder.
- Jeg betragter mig som hans ven. - Max har aldrig haft mange venner.
Han taler til sig selv i spejlet. Det er usundt.
Hvor mange gange skal jeg bede dig lade være med det der?
Du taler om mig, som om jeg ikke står her på stuen.
- Hvad siger han? - At han står lige her på stuen.
- Ja, det gør du. Han er så følsom. - Ja.
- Men du må være stolt af ham. - Ja, han er jo startet fra bunden.
- Og se ham i dag. Her, i Vegas... - Mor!
Det interesserer ham ikke, mor.
Nu har jeg været her. Lad os smutte igen.
Nej, nej, nej. Jeg er meget interesseret, Ida.
- Limousine-selskaber. - Det siger du ikke.
- Han kører for de kendte. - De kendte. Limousine-selskaber.
Det må jeg nok sige.
- Hvad var det nu, du hed? - Vincent, ma'am.
- Kigger du forbi igen? - Jeg er her kun i aften.
Så når du kommer tilbage.
Max!
Lad være!
Alt mit materiale lå der. Du ødelægger mit arbejde.
Lad os se, hvad du ellers kan.
Der er kommet fire ind i aften. Måske er det en af dem.
Det er ikke Ramone. Lad os se ham her.
Nej. Næste.
Der er noget, der er underligt.
De tre kom ind inden for en halv time.
Knægten og den sidste af dem var pløkket af den samme, tror jeg.
- Hvorfor? - Sårmønstret.
To i brystet og et i hovedet.
Og dobbeltskuddene er sat få millimeter fra hinanden.
Lad os se ham der.
Kan du se det?
Hold da kæft. Må jeg låne telefonen?
Vågn nu op.
- Hallo? - Fanning her. Jeg står i lighuset.
Det var ingen af dem, men ved du hvem, der ligger hernede?
Sylvester Clarke, statsanklager, som blev de kriminelles forsvarer.
Han repræsenterede Ramone, som stadig er savnet.
De er begge med i det her med eksotiske substanser.
Der foregår noget,
og jeg tror ikke FBI ved noget om det.
Brug mobil. Jeg har tjenestetelefon. Jeg er der om en halv time.
Kør til "El Rodeo" på Washington Blvd. i Pico Rivera.
- Hvor på Washington? - Slå det op.
- Limo'er, hva'? - Hold op.
- Det er dig, der lyver for din mor. - Hun hører, hvad hun vil høre.
- Hun hører det, du fortæller. - Det er aldrig godt nok til hende.
- Hvad er der på "El Rodeo"? - Bare kør.
De projicerer det, de ikke kan lide ved deres eget liv, over på en
og spejler sig i en i stedet.
- Hvor ved du det fra? - Jeg havde sådan en far.
Mødre er værre.
Min døde, før jeg husker noget.
Hvad med din far?
Han hadede alt, hvad jeg gjorde.
Drak, slog mig, børnehjem, hjem til ham igen og sådan.
Og hvad så?
Jeg slog ham ihjel.
Jeg var 12 år.
Det passer ikke.
Han døde af dårlig lever.
- Det gør mig ondt. - Vel gør det ej.
Dit "midlertidig taxachauffør" er en gang pis, ikke?
- Vel er det ej. - 12 år er ikke "midlertidigt", Max.
Jeg skal skaffe penge, personale og det rette klientel.
Det er ikke bare at købe vognen og få nogen ud at køre.
"Island Limos" skal være mere end bare en køretur.
Det skal være en eksklusiv oplevelse. Rigtig fedt.
Noget, man ikke vil have slutter. Noget helt perfekt. Helt perfekt.
Drej til højre.
- Kom med din tegnedreng. - Hvorfor?
Jeg holder den for dig, hvis de nu skulle kropsvisitere dig.
- Hvem? - Dem derinde.
Gå ind og spørg efter Felix. Han venter dig.
- Felix? Hvordan ser han ud? - Jeg har aldrig mødt ham.
- Hvem er han? - Han kender dem, der hyrede mig.
- Jeg er ikke med. - Vi mangler materialet til nr. fire.
Troede du, vi aflyste pga. regnen?
Udgiv dig for mig og scor hans sikkerhedskopier.
- Hvorfor gør du det ikke? - For farligt. Jeg holder mig anonym.
Jeg har kontrakt med deres chefer. De ved ikke, hvordan jeg ser ud.
Hvis det ikke går...
Så dræber de dig. Du har ti minutter.
Kl. 10.01 kører jeg hen på hospitalet og henretter din mor.
- Og du skal ikke spille ligeglad. - Jeg kan ikke.
Selvfølgelig kan du det.
Hvis jeg gør det, er jeg skyld i, at andre bliver dræbt.
Så kan du trøste dig med, at du ikke havde noget valg.
Hvor længe har du lavet det her, hvis de nu skulle spørge?
- I den private sektor i seks år. - Godt. Seks år.
Er der frynsegoder? Forsikringer? Pension?
Nej, nul løn under sygdom. Se nu at komme af sted.
Lige et øjeblik.
Hvem er det?
Noter tidspunktet.
Det er helt i orden.
Hvad har du gang i, makker?
- Felix har noget til mig. - Kender ikke nogen Felix.
Sig til ham...
Vince... Sig, det er Vincent.
Jeg er Vincent.
Jeg er med.
Luk ham ind med det samme. Kom nu.
- Richard Weidner, L.A. narkopoliti. - Kriminalassistent Ray Fanning.
- Davs. Agent Frank Pedrosa. - Tak, fordi du ville se os.
Hvorfor interesserer I jer for vores sag?
Er der sket noget i aften, som kan have forbindelse til en række mord
i Wilshire Central eller West Hollywood?
Alt ånder fred på vestfronten. Nogle sover, andre gør ikke.
De kommer og går i biler, varevogne og taxaer.
Og ellers sker der ikke en fis.
- Hvorfor er I interesseret? - Vi står med to lig.
Det kan være en tilfældighed, men det ser ikke sådan ud.
- En advokat og hans klient... - Taget er smadret.
Taget er smadret.
Kan du zoome ind på det?
Prøv lige at se.
Ja. 5-Queen-49974.
5Q49974.
Jeg troede, du var højere.
Nå, Vincent...
- Hvilke to navne? - Ramone Ayala og Clarke.
- Blev de begge myrdet? - I hvert fald Sylvester Clarke.
Der er bragt endnu et lig ind. Daniel Baker fra South Central.
- Det er tre. - Tre vidner.
"Vincent møder deres folk i Culiacán eller Cartagena,
men ikke dig." Okay.
Nu er du her. Hvorfor?
Jeg har mistet mit materiale. Listen.
Nu skal du høre rigtig godt efter.
Særlige grupper sammensætter listen af dedos.
- Dedos? - Stikkere.
Signalopfangere med voice- recognition software, overvågning.
Det har været dyrt at sammensætte den liste.
En meget vigtig liste. Ikke? Og den har du mistet?
Ja. Undskyld. Jeg er ked af det.
En undskyldning får ikke Lille Kylle op på hylden igen.
- Tror du på Lille Kylle? - Nej.
- Tror du på julemanden? - Nej.
Heller ikke jeg, men det gør mine børn stadig.
Ved du, hvem de er endnu mere glade for? Hans assistent.
Pedro el Negro. Sorte Peter.
Ifølge en mexicansk myte havde Julemanden så travlt
med at lede efter gode børn, at han måtte have en assistent
til at finde de slemme børn, og derfor hyrede han Pedro.
Julemanden gav ham en liste med navnene på de slemme børn.
Pedro tog hver aften ud for at holde øje med dem.
Og hos de små børn, som var uartige og ikke bad aftenbøn,
efterlod Pedro et lille tøjæsel i vinduet. Et lille burro.
Hvis de stadig var uartige, når han kom tilbage,
ville Pedro fjerne dem, og ingen ville få dem at se igen.
Hvis nu jeg var Julemanden, og du var Pedro,
hvordan tror du så, Julemanden ville have det,
hvis Pedro kom og sagde: "Jeg har mistet listen"?
Hvor pissesur tror du, han ville blive, Vincent?
Hvad tror du?
Hvad?
Jeg synes...
Jeg synes, at du skal sige til ham bag mig,
at han skal fjerne den pistol.
Hvad sagde du?
At han skal fjerne den, før jeg tæver ham til døde med den.
- Jeg opdagede, at jeg blev skygget. - FBI?
Aner det ikke. Derfor smed jeg listen væk.
Alt materialet.
Til dels for at beskytte din...
...pissesmarte Hermès-røv.
Tror du, jeg er vild med at komme her?
Men sådan kan det jo gå.
Og så må man jo tilpasse sig. Darwin. "I Ching".
- Er? - Den fede, den dyre, jazz-gutten.
Så er der to tilbage.
Kan du gøre det færdigt?
De sidste seks år... har jeg gjort det hver gang.
Sig, at det er Vincent. Jeg er Vincent.
- Vincent? - Det er det, jeg hører.
Dine sidste to.
Som tak vil jeg gerne tilbyde dig et prisnedslag.
25% på alle mine tjenester.
- Meget storsindet. - Nej, vi siger sgu 35.
Og i øvrigt...
Så sagde Daniel undskyld.
Interessant.
Tag hen på "Fever".
Hvis noget går galt...
Dræb ham.
E-mail hans førerbevis til min mobil.
Nej, vent... Er der andre i den taxa?
- Dine odds var ret dårlige. - Ja, jeg er fantastisk.
6. Street ved Alexandria. Natklubben "Fever". Kender du den?
Find vores vidne Peter Lim og få ham i sikkerhed.
- L.A. 101 til udrykningsenheder. - Sort, almindelig af bygning.
Angrebstropperne klarer ham. Alarmer ham ikke forinden.
Luftstøtte i 450 meters højde.
- Hvor længe? - 12 minutter.
- Han har kørt taxa i 12 år. - Og?
Er han gået ind i en telefonboks og forvandlet sig til en dræber?
- Sådan indimellem sine ture? - Nej, chaufføren ligger i en kloak.
Ham, der kom ud, lignede ham her.
- Han valgte en, der lignede ham. - Jeg ved ikke rigtigt.
Det gør jeg. Zee?
Vagtselskaber udlåner til karteller i Colombia, Rusland, Mexico,
og ansætter gamle Stasi og KGB-folk.
Fyre, som kan deres kram og fx ligner en taxachauffør.
- Hvad vil du gøre? - Pløkke ham og redde vores vidne.
- Hvad nu, hvis de tager fejl? - Han snakkede med banditterne.
- Der er gang i noget andet. - Nej, det er der ikke, Ray.
- Vi får intet ud af det. - Du får intet ud af det.
Jeg vil hjem. Er du klar over, hvad klokken er?
Har de fundet Peter Lim?
- Konen mener, han er på "Fever". - 6. og Alexandria. Kør.
L.A. 101 til L.A. 103, 105 og 108.
Vidnet er i en klub ved navn "Fever", og der er Vincent på vej hen.
Angrebsholdet tager Vincent. De først ankomne får Peter Lim ud.
L.A. 105 til L.A. 101. Modtaget.
- Ringer du til hende? - Hvem?
Din veninde, som gav dig sit kort.
- Måske, måske ikke. - Hvad?
Tag telefonen.
Livet er kort. En dag er det slut.
Hvis vi overlever det her, skal du ringe til hende.
Det synes jeg...
...i hvert fald.
Der er han. Sømmet i bund.
Lad os få det overstået.
Bordet nede bagved. Der plejer han at sidde.
Wilke, tag højre side. Brian, bliv ved døren.
Rene skud. Se, hvem der er bag jer.
Politiet.
Gå fem meter frem og én til venstre.
Ellers dør sagesløse tilskuere som de første. Er du med?
Der er Lim. 2. bås fra venstre. Få ham ud.
Midt på dansegulvet. Hænderne op, Vincent!
FBI! Hænderne op. Hænderne op, Vincent!
- Hænderne op! - FBI. Hvor er Peter Lim?
FBI! Hænderne op!
Smid den!
- Hænderne op! - Jeg er ikke Vincent.
I har fat i den forkerte...
Pedrosa er blevet skudt. Få fat i en ambulance.
Nej, vent!
Vent. Kriminalassistent Fanning.
Jeg er Max. En skide taxachauffør.
Ja, jeg skal nok få dig ud. Jeg er fra politiet.
- Hvordan fandt I mig? - Bare fortsæt.
- Hvordan fandt I mig? - Du er i sikkerhed.
Du er i sikkerhed nu.
Så kører vi.
Kør nu!
Der manglede kun det polske kavaleri.
Du overlevede. Jeg reddede dig.
Men hvad er takken? Du klapper bare i.
- Vil du snakke? Skal jeg skride? - Skrid.
- Behøvede du dræbe Fanning? - Hvem er Fanning?
Strømeren. Hvorfor skulle du dræbe ham?
Hans børn bliver forældreløse.
- Han troede på mig. - Derfor skulle jeg have skånet ham?
- Ja, hvad er der galt i det? - Det er mit levebrød.
- Kør ind mod centrum. - Hvorfor?
Jeg blev hyret til fem jobs og har klaret de fire.
- Hvorfor dræbte du mig ikke bare? - Du er god, og vi må stå sammen.
- Vore skæbner er forbundet. - Pis.
Du åd den råt: "Jeg bærer skraldet ud. Dræber onde mennesker."
- Det sagde du jo. - Troede du på det?
- Hvad har de da gjort? - Aner det ikke.
De ligner sådan nogle, der vidner for anklagemyndigheden.
Sikkert et større anklageskrift mod en, der ikke vil anklages.
- Er det begrundelsen? - Forklaringen.
Der er ingen gode eller dårlige begrundelser for at leve eller dø.
- Hvad er du så? - Ligeglad.
Kører bare med. Der er millioner af galakser, og man er bare en plet.
Det er os. Fortabt i rummet. Strømeren, os to.
Hvem bemærker det?
- Hvad er der med dig? - Hvad mener du?
Hvis nogen sigtede på dig og sagde:
"Sig, hvad den person tænker, ellers dræber jeg dig.
Hvad driver ham? Hvorfor?"
Det ville du ikke kunne, og så var de nødt til at dræbe dig,
for vi ved ikke, hvad andre tænker.
Jeg synes, du er ussel. Rigtig ussel.
Voksede du op på institutioner?
Er du der?
De grundfølelser, man som menneske har,
mangler hos dig.
Hvorfor har du ikke dræbt mig?
Af alle taxachauffører får jeg en krydsning mellem Freud og Dr. Ruth.
Besvar spørgsmålet.
Kig i spejlet.
Papirservietter, ren taxa, limodrømme.
- Hvor meget har du sparet op? - Det rager ikke dig.
"En dag går min drøm i opfyldelse."
En dag vågner du op og opdager, det aldrig er sket.
Det vil det aldrig gøre, og pludselig er du gammel.
Det bliver aldrig til noget, for du vil det slet ikke.
Du fortrænger det og flader ud i sofaen,
og lader dig hypnotisere af flimmeren resten af dit liv.
Du skal ikke tale om mord til mig.
Du havde kun brug for udbetalingen til en Lincoln.
Hvad med hende pigen, du ikke engang tør ringe til.
Hvorfor fanden kører du stadig taxa?
Jeg har aldrig tænkt nærmere over det. Det burde jeg have gjort.
Jeg har forsøgt at gamble, men det var en dødssejler.
- Sæt farten ned. - Det skal være perfekt. Uden risiko.
Jeg kunne have gjort det når som helst.
Rødt lys.
Men jeg har nyt nyt: Det kan alt sammen være lige meget.
Vi er ubetydelige i dette kæmpe tomrum og alt det lort.
Det siger ham sociopaten på bagsædet.
Det skal du have tak for, for sådan har jeg aldrig set på det før.
Man må gøre noget ved det. Hvad har vi at miste?
- Sæt farten ned. - Vil du dræbe os begge to?
Så skyd mig dog. Vil du skyde mig og dræbe os?
Så skyd mig dog, for fanden.
- Sæt farten ned. - Du har ret.
Ved du hvad, Vincent? Du kan rende mig!
- Det var flot. - Havde du ikke sele på?
1 -L-20, trafikuheld ved Olympic og Figueroa med sårede.
- Modtaget. - Er du okay? Hvad skete der?
Du var involveret i et trafikuheld. Der er en ambulance på vej.
Forstår du, hvad jeg siger? Sæt dig ned og slap af.
Du skal ikke tænke på taxaen. Du får en ny.
Slap af og træk vejret.
Hænderne op. Vend dig mod taxaen. Ned på knæ.
- Bare anhold mig. - Hænderne op på hovedet.
Bare smid mig i fængsel.
Ingen bevægelser. Hænderne om bag hovedet.
1 -L-20, backup til 187-mistænkt.
- Smid den pistol. - Ned med hænderne.
Jeg må løbe. Lig stille! Tror du, du har noget valg?
Saml dine hænder.
Der er en, der bliver dræbt, hvis jeg ikke går nu. Håndjern på.
Jeg tager hen til 6. og Fig. Tilkald politiet.
- Giv mig den. - Hallo!
Kom nu.
Gå nu igennem.
Kom nu. Tag den.
Tag den.
Kom nu. Kom nu. Tag den.
- Statsadvokatens kontor. - Annie? Det er Max. Taxachaufføren.
- En fyr ved navn Vincent... - Hej, Max.
- Hør her, Annie... - Sjovt tidspunkt at ringe på.
En mand ved navn Vincent vil dræbe dig.
- Hvad? - Han kommer for at dræbe dig.
Han kom ud, da jeg satte dig af.
Hvis du prøver at være morsom, så er det ikke sjovt.
Hør nu her. Felix har hyret ham, eller nogen, Felix arbejder for.
Felix Reyes-Torrena. Hvad kender du til min sag?
Han har dræbt flere vidner og kommer nu for at dræbe dig.
Da jeg satte dig af, havnede han i min taxa.
Annie. Annie, du skal bare...
- Jeg er slet ikke med. - Hør nu efter, Annie.
Forlad bygningen, Annie.
- Godt, jeg går nu. - Nej, vent.
Max...
- Max. - Hvilken etage er du på?
16. Bibliotek og arkiv.
- Han er to etager længere nede. - På mit kontor?
- Bare blive der og ring 112. - Er du sikker på, han er på 14?
Bare ring til politiet.
Max?
Lavt Batteri
ARKIV 16. ETAGE
Max?
- Han ved, du er deroppe. - Jeg kan ikke høre dig. Hallo?
Hør her, Annie.
Annie? Annie!
Pis.
- Alarmcentralen. - Her er en mand, som...
Hallo?
Lad hende gå.
Max?
Hvorfor? Hvad vil du gøre?
Kom.
Max!
- Felix Reyes-Torrena? - Ja, jeg har mødt ham.
- Hvordan det? - Da du stod af, fik jeg en kunde.
Han sagde, han hed Vincent.
- Vent lidt. - Gaden er den vej.
Denne vej. Kom.
- Hold ud. - Hvad skal vi gøre?
Nej. Denne vej.
Vent lidt.
Duk dig.
Pis!
Der er en station.
Pis.
Max!
Det her er mit levebrød.
Vi er næsten... ved næste station.
Du, Max...
En gut sætter sig ind i undergrundsbanen og dør.
Tror du, nogen bemærker det?